Throughout all of my trips, including those to Vietnam back in 2010 and 2011, I found myself. I was lucky, though. I had the support of my parents both financially and emotionally. Growing up, my parents always seemed to know all of the home cleaners around chicago and could call upon any number of them for help. Now that I was traveling, I needed that level of integration into a country. (more…)
22
2015
Gusturi plimbate din Vietnam pana in Bucuresti
13
2014
RIO – un oras periculos … de interesant! (2)
In ziua de sambata mi-am stabilit ca tinta o alta atractie de marca a orasului, stanca Pao de Acucar, remarcabila prin cei 100 de ani de cand telecabinele transporta turisti pana la ‘doar‘ 396m. Insa am inceput ziua cu o plimbare prin Centro, chiar daca e nerecomandat sa faci asta intr-o zi de weekend pentru ca strazile sunt pustii si in teorie poti fi atacat in plina zi, insa pe stradutele pietruite ce te duc de la statia de metrou pana in port am descoperit cateva terase incantatoare de unde poti admira cladirile cu arhitectura lor de la inceputul veacului trecut, inclusiv cea mai mare catedrala a orasului. In fata terminalului de ferryboat ce face traversarea catre Niteroi, in fiecare weekend se organizeaza un targ de antichitati unde am gasit de la aparate foto vechi de 60-70 ani pana la haine din anii ’60 si discuri de vinyl cu muzica bossa. Traversarea spre Niteroi dureaza in jur de 30 minute in care am avut ocazia sa fotografiez cateva avioane ale companiei nationale TAM chiar inainte de aterizare, la foarte mica inaltime, datorita culoarului de zbor ce trece exact pe deasupra golfului.
De ce am vrut sa ajung neaparat in Niteroi? Nu e un cartier spectaculos al orasului, poate doar o zona dezvoltata recent, insa intotdeauna am fost fascinat de arhitectura contemporana braziliana si tinta mea a fost Muzeul de Arta Contemporana, MAC, o lucrare realizata de arhitectul Oscar Niemeyer ce seamana cu un OZN. Cladirea a fost inaugurata in 1996 si in ciuda scandalurilor politice in care a fost implicata, a devenit in foarte scurt timp unul dintre simbolurile moderne ale orasului. Dupa amiaza mea s-a incheiat cu stanca Pao de Acucar pe care se urca atat cu telecabina cat si prin catarare pentru cei care se incumeta. Eu am ales varianta usoara, cel putin de data asta, desi numarul de vizitatori ce se inghesuiau in fiecare telecabina era cam mare. Pentru a ajunge in varf trebuie sa mergi cu doua telecabine si sa treci prin Morro da Urca, dar poti alege sa te opresti la mijlocul drumului pe muntele cu o inaltime mai redusa si sa inchiriezi un elicopter, care, pentru 300 euro te va plimba 15 minute pe deasupra orasului si poti admira dintr-un alt unghi principalele atractii. Am preferat sa merg si cu a doua telecabina, asa ca am ajuns in varful lui Pao de Acucar inainte de apus si am facut o plimbare prin padurea ce se intinde pe partea sudica a lui, unde am intalnit tot felul de vietuitoare mai mult sau mai putin prietenoase, inclusiv maimute. Un loc perfect sa te ascunzi de soare pentru cateva zeci de minute, sa iei o gura de aer de padure tropicala si sa imortalizezi cadre cu orasul din cu totul alt unghi. (more…)
07
2014
RIO – un oras periculos … de interesant! (1)
Bun regasit! Anuntat de o saptamana si ceva, serialul despre Rio de Janeiro incepe azi! Este scris de catre Catalin Alionte care a vizitat orasul in urma cu cateva saptamani asa ca informatiile si impresiile sunt la cald. Asa cum am promis iata numele celor care au ghicit (ghidati de cele cateva poze publicate aici si pe Facebook) orasul despre care urmeaza sa vorbim: Angela Celea, Lucian Hirsu, Ioana Rnd, Cosmin Marius, Cristian Viorel si Andreea Lalescu. Felicitari si lectura placuta.
“Fericire” e primul cuvant ce-mi vine in minte cand ma gandesc la Rio, cariocas, Brazilia in general. Nu e usor totusi sa descrii intr-un singur cuvant un oras, o tara, un popor. Am sa incerc sa rememorez cateva din momentele petrecute in urma cu aproape doua luni in, probabil, cel mai vibrant oras al Braziliei.
Inainte de calatoria mea la Rio, ce a durat doar sase zile, am primit nenumarate sfaturi, mai toate ma conduceau la concluzia ca Rio este un oras periculos, unde la fiecare pas ti se poate intampla orice. Ei bine, da, Rio poate fi periculos, insa poate fi si usor abordabil daca tii cont de urmatoarele: incearca sa nu calatoresti singur, nu te afisa in public cu lucruri de valoare (bijuterii, ceasuri scumpe, sume mari de bani, electronice scumpe), evita locurile pustii, pleaca din hotel doar cu strictul necesar si suficienti bani lichizi cat sa iti ajunga in ziua respectiva, nu umbla pe plaja si nu circula cu mijloacele de transort in comun dupa lasarea serii, nu merge neinsotit de localnici cunoscatori in favele. Eu am tinut cont de toate astea si calatoria mea a fost lipsita de orice griji. Preturile sunt rezonabile, de multe ori comparabile cu cele din Romania, asa ca m-am descurcat fara grija cu putini bani in buzunar, in general. (more…)
23
2014
Fantomele petrecarete din Vegas
Azi ramanem in Americi si din sud mergem putin spre nord cu o poveste din Las Vegas.
Trei fantome s-au gandit sa-si ia trei zile libere din nemurire si sa petreaca in Vegas. La urma urmei erau indreptatite fiind fantomele a trei constructori de la Hoover Dam ce au pus piatra de temelie in anii ’30 ai secolului trecut la reputatia de capitala a distractiei si a norocului pe care Las Vegas o are si azi. (more…)
16
2014
Ay, Peru! (4)
Azi spunem “Hasta luego, Peru” si “Gracias, Mihai Codrescu“. Te mai asteptam cu povesti din calatorii!
Avem o noua zi intreaga dedicata lui Cusco, in care vrem sa ne luam ragazul de a ne cunoaste mai bine. Sa intri in piata unui oras precum Cusco este ca si cum ai cerceta maruntaiele unui trup la disectie, cu sentimentele amestecate ale unui student la medicina: teama si repulsie fata de imaginile si mirosurile ce te izbesc, dar si curiozitatea si incantarea descoperirii unor detalii pe care nu ai cum sa le afli daca nu ai curajul sa pui mana pe bisturiu si sa tai in bucati toate temerile. Asa ceva nu-mi refuz niciodata. Piata centrala San Pedro ma cheama. (more…)
10
2014
AY, Peru! (3)
Despre Machu Picchu, Mihai Codrescu spune ca este poza de coperta a Americii de Sud. Si ce altceva mai spune despre unul dintre locurile in care fiecare dintre noi am vrea sa ajungem (macar) o data in viata, cititi mai jos.
Ziua 7 – Machu Picchu
Dupa doar trei ore de somn, ma ridic cu patul de deasupra mea in cap. Que pasa?, sunt intrebat. El condor, raspund, trezit probabil dintr-un vis neimplinit cu canionul Colca. Dar azi alta ne este tinta, Marele Picchu ne asteapta. Inchiriem un microbuz pana la Ollantaytambo, de unde vom lua trenul. Ajungem devreme, pe intuneric. Ma izbeste mirosul rece al eucaliptilor adusi in Peru tocmai din Australia. Cafeneaua mica din gara, plina de turisti din toate colturile Pamantului, dornici de depanat povesti, imi da senzatia de portal catre alta lume. Timpul trece repede in fata unui mate de coca si a unei empanada con pollo. (more…)
09
2014
“Haide, dragule (avionule), decoleaza frumos si du-ne acasa in siguranta”
In mod normal, duminica asta trebuia sa cititi continuarea aventurilor in Peru ale lui Mihai Codrescu. Si o sa le cititi, promit, maine. Datorita incidentului cu zborul MH370 am ales azi sa public un interviu cu Nicoleta Gherman, trainer si recruiter specialist in aviatie, cu experienta de peste 10 ani ca personal de cabina, sef de cabina si director de servicii la Qatar Airways. Am vorbit cu Nicoleta (cu care ma cunosc de o viata), cu sinceritate despre frica de zbor, turbulente si siguranta la bord. Sper ca raspunsurile ei sa va linisteasca cat de cat pe cei speriati sa mai urce in avion, sper sa va relaxeze si bine-dispuna. Lumea intreaga se opreste cand se intampla o tragedie aviatica tocmai pentru ca sunt atat de rare. Avionul, zborul cu avionul, ramane cea mai sigura forma de transport.
02
2014
AY, Peru! (2)
Calatoria in Peru alaturi de dr. Mihai Codrescu continua azi cu episodul 2.
Ziua 3– Nazca-Arequipa
Dupa o mult asteptata odihna intr-un pat, la orizontala, ne indreptam catre Arequipa.
Facem o scurta vizita la cimitirul inca Chauchilla. Gropile sunt deschise, imprastiate in desertul cenusiu de un scenograf care le-a reconstruit pentru noi, turistii. Din fiecare iti zambeste larg pana la articulatii cate un craniu albit de vreme. Ma apuca o nostalgie hamletiana la vederea ramasitelor lui… Megamind. Ne pacalim ca prin sticla unui binoclu vedem planarea unor condori. Pot fi orice, dar condori sa le ramana numele. (more…)
23
2014
AY, Peru! (1)
De azi suntem in America de Sud si incepem explorarea cu un guest-post in serial semnat dr. Mihai Codrescu. Deci – bun venit in Peru!
Este iarna lui 2013. Sunt intr-o telecabina la munte si sunt nevoit sa iau rapid decizia de a merge sau nu in Peru. Cate zile, intreb? Opt. Da… Iar va trebui sa-mi folosesc butonul de repede inainte deja tocit, pe care nu voiam sa-l mai apas vreodata. Peru inseamna Inca trail umblata pe indelete, stat la inmuiat in apele termale din Huaraz, high five matinal cu condorii la Colca, degustari de vinuri la Ica, lupta cu tantarii pe Amazon, lectii de surf la Lima sau chiar o intalnire cu Pachamama la un pahar de ayahuasca. Stiu ca nu voi avea timp pentru toate astea. Stiu ca va fi ca si cum voi rasfoi o colectie de carti postale. Dar vederile mele peruane sunt nescrise. Plec. (more…)